Eu o să vorbește drăguț cândva, de David Sedaris
Eu o să vorbește drăguț cândva are un amestec de umor și ridicol asumat, ce constituie „marca” lui David Sedaris. Scriitorul american e un „one-man show”: amuzant, caustic, foarte fin observator al oamenilor, Sedaris are acel tip de umor american care se construiește pe comparații și exagerări ce merg, uneori, până la absurd. Cartea se citește foarte ușor și e alcătuită din două părți: una în care povestește despre familia sa și a doua în care povestește experiența sa de adaptare la cultura franceză. În cea de-a doua sunt câteva povestiri la care râzi cu lacrimi.
Zbor în jurul soarelui, de Paula McLain
Zbor în jurul soarelui este o biografie ficționalizată în care este reconstituită viața din anii 1920 din Kenya, fundal istoric pe care se proiectează viața lui Beryl Markham, cea care în 1931 a reușit primul zbor solo peste Atlantic și a devenit pilot de recunoaștere pe parcursul a numeroase safariuri, atribuindu-și statutul de pionier-feminin în găsirea elefanților cu ajutorul avionului, după ce șocase societatea devenind prima femeie care antrena cai de curse.
Libertină, nonconformistă, incomodă, îndărătnică, stoică, frumoasă, carismatică – Baryl este o feminitate complicată, iar romanul surprinde, fără sentimentalisme sau lamentații, treptele descoperirii de sine preilejuite de tot ce înseamnă asumarea unor alegeri riscante.
Romantism, pasiune, scandal. Viața amoroasă a scriitorilor celebri, de Shannon McKenna Schmidt și Joni Rendon
Ușurică și scrisă în capitole scurte, Romantism, pasiune, scandal e plină de anecdote și picanterii din lumea literară. De la scene burlești cu Victor Hugo scoțând o amantă pe ușa din dos în timp ce alta intra pe ușa din față, la aventurile sexuale ale generației beat americane sau legendele scandaloase țesute în jurul lordului Byron, la povești de iubire celebre și tumultuoase (Zelda și F. Scott Fitzgerald sau Marilyn Monroe și Arthur Miller), cartea e plină de desuetudini ale lumii literare. Munca documentară a autoarelor e impresionantă. Iar din când în când, volumul îți mai smulge câte un zâmbet, așa că e o carte interesantă de citit la plajă, când n-ai chef de ceva mai profund.
Viață după viață, de Kate Atkinson
Kate Atkinson are o scriitură polifonică, cu o narațiune desfășurată pe mai multe planuri temporale. Însă, în ciuda polifoniei, vocea fiecărui personaj reușește să-și păstreze individualitatea.
Romanul e un fel de saga a unei familii britanice, pe care o urmărim din zorii secolului XX, alături de care trăim cele două războaie mondiale și o parte din perioada postbelică. Ideea principală a cărții este o întrebare care, în mod sigur, ne vine tuturor pe buze la un moment dat: „Ce-ar fi fost dacă n-aș fi făcut așa atunci?”. Viața personajului principal, Ursula Todd, este imaginată în scenarii paralele pornind de la alegeri diferite făcute în aceleași momente din viață. Ar fi oare viața noastră mai bună dacă, la un moment dat, am fi făcut o altă alegere?